figura
figure
cap de dimoni
cabeza de demonio
demon's head
Olèrdola (Europa, Espanya, Catalunya, Barcelona, Alt Penedès)
Olèrdola. Església de Sant Miquel (sector 06)
Medieval
guix
ferro
yeso
hierro
plaster
iron
a motlle
a molde
moulding
Museu d'Arqueologia de Catalunya - Barcelona
Cara grotesca que representa un diable, amb la boca entreoberta.La peça anava aplicada a una superfície i sustentat sobre una base. A la part central de la peça hi ha una tija de ferro. Va ser recuperat, junt en altres peces, en la intervenció de l’any 2007 a l’església de Sant Miquel d’Olèrdola, en el marc del projecte de restauració de l’edifici preromànic i romànic. Els objectes de guix estaven amagats dins d’un armari litúrgic situat en el parament nord de la nau, prop de l’arc triomfal. Aquest armari estava relacionat amb un cor sobre elevat situat en aquest espai. L’amagatall dels caps de dimoni, d’un angelet i d’un sant està relacionada amb la creença que portava mala astrugància la destrucció de certes figures. Aquest cap de dimoni junt amb els altres elements similars, formaven probablement part d’un retaule major gòtic, d’estil rural, dedicat a Sant Miquel i que presidia l’absis. Aquestes són les úniques restes del suposat retaule. La figura del dimoni està relacionada estretament amb Sant Miquel, ja que és l’encarregat del pes de les ànimes el dia del Judici Final. Sant Miquel és l’arcàngel principal, cap dels exèrcits celestials i príncep dels àngels. Aquesta doble figura queda plasmada amb una abundant iconografia, on el podem veure vencent el drac / diable. En la iconografia medieval, Sant Miquel presideix l’escena de la psicòstasi, que mostra el dia del Judici Final. El sant és l’encarregat del pes de les ànimes i està permanent vigilant davant les trampes del dimoni, desaquilibrant una de les dues balances per tal que l’ànima d’un difunt vagi a l’infern i no al cel.
Cara grotesca que representa un diablo con la boca entreabierta. La pieza iba aplicada a una superficie y sustentado sobre una base. En la parte central de la pieza hay un tallo de hierro. Fue recuperado, junto con otras piezas de las mismas características, en la intervención del año 2007 en la iglesia de San Miguel de Olèrdola, en el marco del proyecto de restauración del edificio prerrománico y románico. Los objetos de yeso estaban escondidos dentro de un armario litúrgico situado en el paramento norte, de la nave, cerca del arco triunfal. Este armario estaba relacionado con un corazón sobre elevado situado en este espacio. El escondite de los fines de demonio, de un angelito y de un santo está relacionada con la creencia de que llevaba mala astrugància la destrucción de ciertas figuras. Este fin de demonio junto con los otros elementos similares formaban probablemente parte de un retablo mayor gótico, de estilo rural, dedicado a San Miguel y que presidía el ábside. Estas son los únicos restos del supuesto retablo. La figura del demonio está relacionada estrechamente con San Miguel, ya que es este arcángel el encargado del peso de las almas el día del juicio final. San Miguel es el arcángel principal, jefe de los ejércitos celestiales y príncipe de los ángeles. Aqueta doble figura queda reflejada con una abundante iconografía, donde lo podemos ver venciendo al dragón / diablo (lo podemos distinguir de San Jorge por las alas). En la iconografía medieval San Miguel preside la escena de la psicostasia, que muestra el día del Juicio Final. El santo es el encargado del peso de las almas y está permanente vigilante ante las trampas del demonio, como desequilibrar una de las dos balanzas para que el alma de un difunto vaya al infierno y no al cielo.
Grotesque face representing a devil, with its mouth half-open. The piece was applied to a surface and supported on a base. In the central part of the piece there is an iron bar, which was recovered, together with other pieces, in the 2007 excavation in the church of Sant Miquel d'Olèrdola, within the framework of the restoration project of the pre-Romanesque and Romanesque building. The plaster objects were hidden in a liturgical cabinet located on the north facing of the nave, near the chancel arch. This cupboard was related to a raised choir located in this space. The heads of demons, an angel and a saint had been hidden in it, which is related to the belief that the destruction of certain religious figures brought bad luck. This piece, together with the other similar elements, was probably part of the Gothic main altarpiece, in a rural style, dedicated to Saint Michael and that presided over the apse. These are the only remains of the supposed altarpiece. The figure of the devil is closely related to Saint Michael, since he will be in charge of the weight of souls on the day of the Last Judgment. Saint Michael is the main archangel, head of the heavenly armies and prince of angels. This double figure is reflected in abundant iconography, where we can see him defeating the dragon / devil. In medieval iconography, Saint Michael presides over the scene of psychostasis, which shows the day of the Last Judgment. The saint is in charge of the weight of souls and is permanently vigilant against the devil’s tricks, unbalancing one of the two scales so that the soul of a deceased person goes to hell and not to heaven.