gerra
olpe
gerra de ceràmica púnica
jarra de cerámica púnica
Punic pottery jug
ceràmica comuna púnica
cerámica común púnica
common Punic pottery
Granyanella (Europa, Espanya, Catalunya, Lleida, La Segarra)
Protohistòria i món iber
Protohistoria y mundo íbero
Protohistory and Iberian world
ceràmica
cerámica
pottery
a torn
a torno
wheel-thrown
Gerra amb una nansa, base plana amb peu anular, cos globular, espatlla ampla carenada, coll cilíndric molt estret i boca petita de vores verticals i llavi lleugerament reentrant. Presenta decoració pintada amb tres bandes horitzontals primes a la zona de l’espatlla. Aquest esquema formal respon a una variant de gerra de coll estret anomenada “olpe” molt habitual en el món mediterrani, tant grec com púnic. Aquesta peça és, amb tota seguretat, de producció púnica centromediterrània, tal vegada de tallers de l’àrea de Cartago. L’olpe es una gerra de boca estreta que, per aquesta particularitat morfològica, es pensa que funcionaria com a contenidor de líquids espessos, bàsicament oli i, per tant, s’associa fonamentalment amb contextos de tocador. Els exemplars púnics d’aquesta mateixa forma documenten una presència no molt abundosa però constant en el registre arqueològic de tota l’àrea ibèrica. La seva cronologia de producció es molt ampla i abasta des del segle V aC. fins al segle II aC. Aquesta peça prové del poblat ibèric del Pla de les Tenalles de la Mora, de context desconegut, amb una datació imprecisa que deu oscil·lar entre el segle IV aC i principis del segle II aC. Amb tot, el més probable, pel seu bon estat de conservació, és que provingui dels nivells de destrucció del poblat que es daten d’entorn el 200 aC.
Jarra con un asa, base plana con pie anular, cuerpo globular, hombro ancha carenada, cuello cilíndrico muy estrecho y boca pequeña de bordes verticales y labio ligeramente reentrante. Presenta decoración pintada con tres bandas horizontales primas en la zona del hombro. Este esquema formal responde a una variante de jarra de cuello estrecho llamada "olpe" muy habitual en el mundo mediterráneo, tanto griego como púnico. Esta pieza es, con toda seguridad, de producción púnica centro-mediterránea, tal vez de talleres del área de Cartago. El olpe es una jarra de boca estrecha que, por esta particularidad morfológica, se piensa que funcionaría como contenedor de líquidos espesos, básicamente aceite y, por tanto, se asocia fundamentalmente con contextos de aseo. Los ejemplares púnicos de esta misma forma documentan una presencia no muy abundante pero constante en el registro arqueológico de toda el área ibérica. Su cronología de producción es muy ancha y abarca desde el siglo V aC. hasta el siglo II aC. Esta pieza proviene del poblado ibérico del Plan de las Tenazas de la Mora, de contexto desconocido, con una datación imprecisa que debe oscilar entre el siglo IV aC y principios del siglo II aC. Con todo, lo más probable, por su buen estado de conservación, es que provenga de los niveles de destrucción del poblado que se datan de entorno el 200 aC.
Jug with a handle, flat base with foot ring, globular body, carinated broad shoulder, narrow cylindrical neck and small mouth with a vertical rim and slightly inward-turned lip. It displays painted decoration with three horizontal bands in the area of ​​the shoulder. This shape corresponds to a variant of narrow-necked jar called "olpe" that was very common in the Mediterranean world, both Greek and Punic. This jug is surely a Central Mediterranean Punic product perhaps from workshops in the area of ​​Carthage. An olpe is a narrow mouthed jar that, because of its special morphology, may have been used as a container of thick fluids, mainly oil and, therefore, primarily associated with a context of hygiene. Punic examples of the same type document a constant but not very abundant presence in the archaeological record of the whole Iberian area. The chronology of production is very wide and ranges from the fifth century BC to the second century BC. This vessel comes from the Iberian village of Plan de las Tenaza de la Mora, an unknown context, with a vague dating that should be between the fourth century BC and early second century BC. However, it is most likely, owing to its good state of preservation, that it comes from the destruction levels of the village which are dated in around 200 BC.