segell
sello
seal stamp
segell d’Isaac Abismel
sello de Isaac Abismel
Isaac Abismel seal
orfebreria medieval
orfebrería medieval
medieval goldsmith
Tàrrega (Europa, Espanya, Catalunya, Lleida, Urgell)
Medieval i moderna
Medieval y moderna
Medieval and modern
coure
cobre
copper
fosa
cisellat
fundición
cincelado
casting
carving
Segell personal d’aliatge de coure (possiblement bronze), de forma circular, amb un emblema a la part central format per un quadrúpede amb banyes que mira cap a l’esquerra envoltat per una llegenda emmarcada per línies. Disposa, a la part posterior, d’una anella que permet una doble funció: d’una banda, per portar-lo penjat, i de l’altra, per poder fer pressió en utilitzar-lo. Tot i que la col·lecció de segells hispanohebraics és numèricament poc rellevant, aquest segell personal pertany al grup tipològicament més nombrós. Sense ser dels més petits, és de dimensions modestes. El segell s’utilitza per validar un document a fi d’assegurar-ne l’autenticitat o per tal d’assenyalar la propietat d’alguna cosa. El seu propietari, doncs, es pot considerar un personatge d’un cert pes específic dins la comunitat. La inscripció comença a continuació d’un estel de sis puntes, tal com és freqüent en les bandes epigràfiques dels segells, amb el text: .Isaac Abismel, que D.u el guardi. ( יצחק אביסמעל†י״א†). La fórmula final que figura després del nom és molt poc freqüent en les inscripcions, tot i que curiosament també figura en el segell de n’Astruc Isaac Rosell localitzat prop de Tarragona (MILL.S, 1966: 103). Friedenberg (1987: 30), d’altra banda, proposa interpretar-la en el sentit de “llarga vida!”, que s’aplica correntment darrere el nom del pare per tal d’indicar que encara és viu. No ha estat possible identificar el personatge del nostre segell en els repertoris onomàstics dels jueus de les comarques lleidatanes. Probablement sigui de la mateixa família un Abraham Avizmel documentat l’any 1356 a Cervera (SECALL, 1985: 287). Muntan. (2007: 105, nota 6) suggereix que els noms Abinçamel i Abnasmel, que apareixen en la documentació i que corresponen a jueus de Tàrrega (i, per tant, més propers), podrien pertànyer a la mateixa família. L’elecció de l’element simbòlic respon al desig d’il·lustrar el nom. En aquest cas, la figura de l’emblema sembla un moltó i evocaria el sacrifici d’Isaac, nom del titular. Iconogràficament, és molt semblant al que apareix al segell d’Isaac bar Jacob (BEDOS, 1980, cat. 2,23, 14; p. 224, fig. 23), datat a l’inicidel segle XIV.
Sello personal de aleación de cobre (posiblemente bronce), de forma circular, con un emblema en la parte central formado por un cuadrúpedo con cuernos que mira hacia la izquierda rodeado por una leyenda enmarcada por líneas. Dispone, en la parte posterior, de una anilla que permite una doble función: por un lado, para llevarlo colgado, y por otro, para poder hacer presión en utilizarlo. Aunque la colección de sellos hispanohebraics es numéricamente poco relevante, este sello personal pertenece al grupo tipológicamente más numeroso. Sin ser de los más pequeños, es de dimensiones modestas. El sello se utiliza para validar un documento a fin de asegurar su autenticidad o para señalar la propiedad de algo. Su propietario, pues, se puede considerar un personaje de un cierto peso específico dentro de la comunidad. La inscripción comienza después de una estrella de seis puntas, tal como es frecuente en las bandas epigráficas de los sellos, con el texto: .Isaac Abismel, que D.u lo guarde. ( יצחק אביסמעל†י״א†). La fórmula final que figura después del nombre es muy poco frecuente en las inscripciones, aunque curiosamente también figura en el sello de n'Astruc Isaac Rosell localizado cerca de Tarragona (MILL.S, 1966: 103). Friedenberg (1987: 30), por otra parte, propone interpretarla en el sentido de "larga vida!", Que se aplica corrientemente detrás el nombre del padre para indicar que aún está vivo. No ha sido posible identificar el personaje de nuestro sello en los repertorios onomásticos de los judíos de las comarcas leridanas. Probablemente sea de la misma familia un Abraham Avizmel documentado en 1356 en Cervera (Secall, 1985: 287). Muntan. (2007: 105, nota 6) sugiere que los nombres Abinçamel y Abnasmel, que aparecen en la documentación y que corresponden a judíos de Tàrrega (y, por tanto, más cercanos), podrían pertenecer a la misma familia. La elección del elemento simbólico responde al deseo de ilustrar el nombre. En este caso, la figura del emblema parece un carnero y evocaría el sacrificio de Isaac, nombre del titular. Iconográficamente, es muy parecido al que aparece en el sello de Isaac bar Jacob (Bedout, 1980, cat. 2,23, 14; p. 224, fig. 23), fechado en el inicio del siglo XIV.
Personal seal in a copper alloy (possibly bronze), circular, with an emblem in the middle consisting of a horned quadruped looking left, surrounded by a legend framed by lines. At the back, a ring that allows a dual function: firstly, to carry it hung, and secondly, to make pressure in use. Although the collection of Hispano-Hebraic seals is numerically irrelevant, this personal seal belongs to the largest typology. Without being the smallest, it is of modest dimensions. The seal was used to validate a document to ensure its authenticity or to indicate ownership of something. Its owner, then, can be considered a person of certain importance within the community. The inscription begins with a six-pointed star, as is common in the epigraphic bands of seals, with the text: .Isaac Abismel, may D.u preserve him. ( יצחקאביסמעל†י״א†). The final formula that appears after the name is very rare in inscriptions, although interestingly it also figures on the seal of Astruc Isaac Rosell located near Tarragona (MILL.S, 1966: 103). Friedenberg (1987: 30), on the other hand, it is interpreted in the sense of "long live!", which was commonly applied behind the father's name to indicate he was still alive. It was not possible to identify the character of our seal among the names of Jews in the province of Lleida. He was probably from the same family as Abraham Avizmel documented in 1356 in Cervera (Secall, 1985: 287). Muntaner. (2007: 105, note 6) suggests that Abinçamel and Abnasmel, names that appear in the documentation relating to Jews and Tarrega (and, therefore, closer), could belong to the same family. The choice of the symbolic element corresponds to the desire to illustrate the name. In this case, the figure of the emblem resembles a ram, and evokes the sacrifice of Isaac, the owner's name. Iconographically, it is very similar to the one on the seal of Isaac bar Jacob (BEDOS, 1980, cat. 2,23, 14, p. 224, fig. 23), dated to the beginning of the fourteenth century.